Van út a mennybe!

Sokan elfojtják magukban az örökkévalóság kérdését. Még azoknál is megfigyelhető ez, akik egyáltalán gondolnak az életük végére. Drew Barrymore amerikai színésznő, gyermeksztárként az E.T. című fantázia-filmben az egyik főszerepet játszotta. Huszonnyolc évesen így nyilatkozott: „Amennyiben hamarabb meghalnék, mint a macskám, akkor etessék meg vele a hamvaimat. Legalább a macskámban hadd éljek tovább.” Nem ijesztő ez a mitsemsejtés és rövidlátás a meghalás küszöbén?

Jézus idejében sok ember fordult hozzá, de csaknem mindig valamilyen földi ügyben:

• Tíz leprás meg akart gyógyulni (Lukács 17,13).

• Vakok szerettek volna látóvá lenni (Máté 9,27).

• Valaki egy örökösödési vitában kérte a segítségét (Lukács 12,13).

• Farizeusok jöttek azzal a csalárd kérdéssel, hogy kell-e adót fizetniük a császárnak (Máté 22,17).

Csak kevesen tudakolták az Úr Jézustól azt, miként juthat az ember a mennybe. Egy gazdag fiatalember ezzel a kérdéssel kereste fel: „Jó Mester, mit tegyek, hogy elnyerjem az örök életet?” (Lukács 18,18). Kapott választ: adja el mindenét, amin csüng a szíve, és kövesse Jézust. Mivel nagyon gazdag volt, nem fogadta meg a tanácsot, így pedig lemondott a mennyről. Voltak olyanok is, akik egyáItalán nem keresték a mennyországot, de a Jézussal való találkozáskor felfigyeltek rá, és abban a pillanatban meg is ragadták. Zákeus csak kíváncsiságból akarta látni Jézust, azonban többet kapott, mint amennyit várt. Amikor Jézus látogatást tett a házában, Zákeus – úgyszólván kávézás közben – rátaláIt a mennyre. Jézus megállapította: „Ma lett üdvössége ennek a háznak” (Lukács 19,9).

Hogyan lehet megtalálni a mennyet?

Az eddigiek alapján leszögezhetjük:

• A mennyországot egy bizonyos egészen konkrét napon találja meg az ember. Jó tudni ezt, mert így az Ön számára is, kedves Olvasóm, lehetővé válik a mai napon, hogy megragadja Istennél az örök életet.

• A mennyország megszerzése nincs valamilyen tel-jesítendő feltételhez kötve.

• A mennyországot teljesen felkészületlenül is meg lehet találni.

A saját elképzeléseink arról, miként juthatunk a menny-be, mindenestül hamisak, ha nem Isten kijelentéseiből indulunk ki. Egy énekesnő egyik slágerében egy bohócról énekelt, aki hosszú évekig tartó cirkuszi szereplés után visszavonult. Azt dalolta róla, hogy ő biztosan a mennybe kerül, mert felvidította az embereket. Egy gazdag hölgy pedig építtetett egy menhelyet, amelyben 20 nincstelen nő ingyen élhetett. Egy feltétele volt csak: a nőknek el kellett magukat kötelezniük, hogy napi egy órát imádkoznak az alapítónő lelki üdvéért.

Mi juttat be minket a mennybe?

Hogy világos és érthető választ adjon erre a kérdésre, az Úr Jézus elmondott nekünk egy példázatot. Lukács evangéliuma 14. részében a 16. verstől kezdve egy emberről beszél (a példázatban Istent jelképezi), aki nagy vendégséget készül rendezni, s először csak célzottan küld ki bizonyos számú meghívót. Valamennyi válasz lesújtó: „azok egytől egyig mentegetőzni kezdtek. Az első azt üzente neki: földet vettem (...) A másik azt mondta: öt iga ökröt vettem (...) Megint egy másik azt mondta: most nősültem, azért nem mehetek.” Jézus a vendéglátó ítéletével zárja a példázatot: „mondom nektek, hogy azok közül, akiket meghívtam, senki sem kóstolja meg a vacsorámat.” Ebből nyilvánvaló, hogy a mennyet meg lehet nyerni vagy el lehet veszíteni. A döntő pont a meghívás elfogadása vagy elutasítása. Lehetne ez ennél egyszerűbb? Minden bizonnyal nem! Ha egykor sok ember lesz kizárva a mennyből, akkor az nem amiatt lesz, hogy nem ismerték az odavezető utat, hanem mert elhárították a meghívást.

A példázatban előforduló három ember nem követendő példa, mert közülük egyik sem fogadja el a meghívást, egyikük sem jön el a nagy ünnepségre! Akkor nem lesz megtartva a vendégség? De igen! A lemondások után a ház ura mindenhová kiküldi meghívását. Immár nem aranybetűs meghívókat nyomat. Most az egyszerű felhívás érvényes: „Gyertek!” Aki csak engedi magát meghívni, biztosan helyet kap a lakomán.

Mi történik ekkor? Igen, jönnek az emberek – csapatostul is. Egy idő múlva megállapítja a vendéglátó, hogy van még szabad hely. Ekkor azt mondja a szolgáinak: Menjetek ismét ki! Hívogassatok tovább!

Ezen a helyen szeretném magunkra vonatkoztatni a példázatot, ugyanis ez éppen a mai helyzetünkre illik rá. Van még szabad hely a mennyben, és Isten azt üzeni Neked: „Gyere, foglald el helyedet a mennyben! Legyél böIcs, és foglald le a helyedet az örökkévalóságra! Tedd meg ma!”

A menny elképzelhetetlenül szép, ezért hasonlítja az Úr Jézus egy nagy ünnepséghez, vendégséghez. Az 1Korintus 2,9-ben ezt olvassuk még róla: „Amit szem nem látott, fül nem hallott, és ember szíve meg sem sejtett, azt készítette el az Isten az őt szeretőknek.” Semmi, de végképp semmi nincs ezen a Földön, ami csak megközelítőleg is fogható lenne a mennyhez. Olyan elképzelhetetlenül szép ott! Semmiképpen sem szabad elszalasztanunk! A menny tehát mindent megér. Egyvalaki kinyitotta előttünk a mennybe vezető kaput. Ez pedig Jézus, az Isten Fia! Neki köszönhetjük azt is, hogy olyan egyszerű oda kerülni. Már csak azon múlik, hogy mi akarjuk-e. Csak az nem tesz eleget a meghívásnak, aki olyan ostoba, mint a példázatban szereplő három férfi.

A megmenekülés az Úr Jézus által történik

Az Apostolok Cselekedetei 2,21 igen fontos igevers: „Aki azonban segítségül hívja az Úr (Jézus) nevét, üdvözül.” Ez az Újszövetség egyik alapvető mondanivalója. Amikor Pál a filippi börtönben volt, a börtönőrnek ugyanilyen velősen megfogalmazta a lényeget: „Higgy az Úr Jézusban, és üdvözülsz mind te, mind a te házad népe!” (Apostolok Cselekedetei 16,31) Bár rövid és szűkszavú ez a felszólítás, de hathatós és életet átformáló. Még azon az éjszakán megtért a börtönőr.

Miből ment meg Jézus? Ezt feltétlenül tudnunk kell: Jézus a pokolból menekít ki, át a mennybe! Mindkét helyről azt mondja a Biblia, hogy örökre oda kerülnek az emberek. Az egyik hely rettenetes, a másik pompás. Harmadik hely nincs. Öt perccel a halál után senki nem fogja többé azt mondani, hogy a halállal mindennek vége. Jézus személyén dől el minden. Örök tartózkodási helyünk egyetlen személytől függ: Jézustól – és a mi vele való kapcsolatunktól!

Amikor Lengyelországban egy előadói körúton voltam, látogatást tettünk a hajdani auschwitzi koncentrációs táborban. Iszonyatos történések helyszíne volt ez a hitleri ún. Harmadik Birodalom idején. 1942 és 1944 között itt több mint 1,6 millió embert, többnyire zsidót gázosítottak, majd égettek el. Az irodalomban „auschwitzi pokol”-ként emlegetik ezt. Elgondolkodtam ezen a megnevezésen, amikor egy alkalmazott keresztülvezetett minket egy gázkamrán, amelyben „töltetenként” 600 személy pusztult el egyszerre. Elképzelhetetlenül borzalmas lehetett. De tényleg a pokol volt ez?

Látogatócsoportunk csak azért nézhette meg e gázkamrát, mert ez a szörnyűség 1945-ben véget ért. Most szabadon látogathatók ezek a létesítmények, és senkit sem kínoznak, senkit sem mérgeznek meg bennük. Az auschwitzi gázkamrák időben korlátozottak, végesek voItak. Az a pokol azonban, amelyről a Biblia beszél, örök.

A mai múzeum bejárati csarnokában ráesett a pillantásom egy képre, amely keresztet ábrázol Krisztus testével. Egy fogoly a Megfeszítettbe vetett reménységét belekarcolta egy szöggel a falba. Ez a művész is meghalt az egyik gázkamrában. De ő ismerte a megmentő Jézust. Bár irtózatos helyen halt meg, de nyitva álIt előtte a menny. Abból a pokolból azonban, amelytől az Úr Jézus az Újszövetségben oly nyomatékosan óv (pl. Máté 5,29-30; 7,13; 18,8), nem lehet megszökni vagy megmenekülni, ha már az ember egyszer oda megérkezett. Mivel pedig a pokol Auschwitzcal ellentétben örökké üzemel, meglátogatni sem lehet soha.

A menny is örök. Ez pedig az a hely, ahová Isten szeretne eljuttatni minket. Engedje magát ezért behívni a mennybe! Hívja segítségül az Úr Jézus nevét, és ezzel biztosítson magának helyet a mennyben! – Egyik előadásom után igen felindultan kérdezett meg egy aszszony: „Lehet egyáltalán helyet foglaltatni magunknak a mennyben? Az utazási irodákban használunk ilyen szavakat!” Egyetértettem vele: „Aki nem foglaltat le helyet, nem jut célba: Ha Ön Hawaiiba akar repülni, akkor is szüksége van egy érvényes repülőjegyre.” Erre ő: „De a repülőjegyet ki kell fizetni!” „Igen, igen, a mennybe szóló jegyet is! Az azonban olyan drága, hogy közülünk senki sem tudná kifizetni. A bűnünk az oka, hogy erre képtelenek vagyunk. Isten nem tűr meg bűnt az Ő országában, a mennyben. Aki itteni élete után az örökkévalóságban Istennél szeretne lenni a mennyben, annak meg keIl szabadulnia bűnétől és bűnének büntetésétől. Ez a szabadítás csak egy bűntelen személy által volt lehetséges – ez a személy pedig JÉZUS KRISZTUS. Egyedül Ő fizetőképes! És Ő fizetett kiontott vérével, a golgotai kereszten elszenvedett haláIával.”

De mit keIl most tennem, hogy a mennybe kerüljek? Nekünk is szól Isten meghívása az üdvösségre. Nyomatékosan kérlel bennünket a Biblia számos helye, hogy válaszoljunk Isten hívására:

• „Igyekezzetek bemenni a szoros kapun!“ (Lukács 13,24)

• „Térjetek meg, mert elközelített a mennyek országa!” (Máté 4,17)

• „Menjetek be a szoros kapun! Mert tágas az a kapu, és széles az az út, mely a kárhozatba visz, és sokan vannak, akik azon járnak. Mert szoros az a kapu, és keskeny az az út, amely az életre visz, és kevesen vannak, akik azt megtalálják” (Máté 7,13-14).

• „Ragadd meg az örök életet, amelyre elhívattál!” (1Timóteus 6,12)

• „Higgy az Úr Jézusban, és üdvözülsz mind te, mind a te házad népe!” (Apostolok Cselekedetei 16,31)

Mindezek igen sürgető és felrázó meghívások. Érezni belőlük az ügy komolyságát, valamint a határozottságot és a sürgősséget. Csak akkor cselekszünk tehát következetesen, ha a mennybe szóló meghívóra imádságban válaszolunk, amely például így hangozhat:

„Úr Jézus Krisztus, ma olvastam, hogy csak Teáltalad kerülhetek a mennybe. Szeretnék egyszer Nálad lenni a mennyországban. Kérlek ezért, hogy ments meg a pokoltól, ahová a bűnösségem miatt tulajdonképpen kerülnék. Mivel olyan nagyon szeretsz engem, értem is meghaltál a kereszten, és kifizetted ott bűneim büntetését. Látod minden vétkemet gyermekségemtől fogva. Te ismersz minden bűnt; azt, aminek jelenleg a tudatában vagyok, de mindazt is, amit már rég elfelejtettem. Ismered szívem minden rezdülését. Előtted nyitott könyv az életem. Úgy, ahogy vagyok, nem mehetek Hozzád a mennybe. Kérlek, bocsásd meg a bűneimet. Jöjj most be a szívembe, és teremtsd azt újjá! Segíts nekem, hogy mindennel szakítsak, ami nem helyes a Te szemedben, és ajándékozz meg új élettel és gondolkozással, amelyek a Te akaratod és tetszésedre vannak. Kérlek nyisd meg előttem Igédet, a Bibliát! Segíts, hogy megértsem, amit mondani akarsz nekem, és adj nekem engedelmes szívet, hogy azt tegyem, ami neked tetszik. Mostantól fogva Te legyél az én URAM, életem Királya. Követni akarlak. Kérlek, mutasd meg nekem az utat, amelyen járnom kell életem minden területén. Köszönöm, hogy meghallgattál, hogy most már Isten gyermeke lehetek, aki egykor nálad lesz a mennyben. Ámen.”

Dr.-Ing. Werner Gitt, professzor és igazgató

------------------------------

Kiadvány eredeti címe: Wie komme ich in den Himmel? | A szerzö honlapja: www.wernergitt.com

Publisher: Bruderhand-Medien, Am Hofe 2, 29342 Wienhausen, Germany, Telefon: +49 (0)5149 9891-0, Fax: -19, Homepage: www.bruderhand.de

E-Book-Date: 12.03.2015. Best.-Nr. 120-24 | Ungarisch/Hungarian | 3rd edition 08/2014